Godaften, mine herskaber.
Doktor Freud! Godaften. Goddag, de damer.
Goddag. Dejligt at se dig.
Undskyld!
"Glædelig... jul...
...kæreste... fader."
Max, sluk hende!
- Du må ikke sladre! - Prøv nu at se hende!
Du har brændt hele kjolen!
Og nu kan jeg ikke finde min fyldepen.
For sent på den igen. Skynd jer! Mary og Max venter!
- Se min fes nye kjole, far! - Ja, skat.
- Vi kan ikke vente længere. - Hvad med onkel?
Din mor og jeg må ikke komme for sent.
- Max? - Jeg sidder fast. Hjælp!
Hvad er det, jeg har sagt til dig, Max?
Hvorfor hører du aldrig efter? Kom så, op med dig!
- Endelig, en motorcykel! - Aner det ikke.
Godt. Så er vi næsten klar.
Nu kommer jeres mor.
- Er onkel Albert her? - Vi skal af sted nu, Louise.
- Skal vi, mor? - Det har vi snakket om.
Men det er jul. Og så bør vi være sammen. Og...
- Onkel bliver skuffet. - Ikke så skuffet som jeg.
Jeg har jo sagt, hvilken ære det er at synge til Slotsballet.
- Tænk på alle de fine gæster. - Tag det roligt, Louise.
Jeg skal vist på pigetoilettet.
Sikken smuk by, ikke sandt?
De behøver ikke svare. Det var et retorisk spørgsmål.
Men jeg har på fornemmelsen, at der er nogen, der følger efter os.
Jeg må hellere se efter.
Der er ingen, der følger efter os. Nu er jeg lidt skuffet.
- Vi har ventet og ventet! - Undskyld, Max. Glædelig jul!
Glædelig jul, I to! Går I allerede? Er jeg gået glip af julen?
- Du skulle være her klokken 17. - Jeg går ikke med ur.
Det ansporer til konformitet.
- Nu ikke for mange eventyr. - Åh ja: Kommer dr. Freud til festen?
Det håber jeg sandelig ikke.
- Hvad er der galt, skat? - Du skulle få dem til at blive.
Men du var her ikke.
Jeg kunne næppe have gjort det bedre end dig.
Men jeg er ked af det.
Får jeg lov til at gøre det godt igen?
- Hvor skal jeg stille den, chef? - Ved træet. Og kald mig ikke chef.
- Er den til os? - Måske.
- Nu kan jeg trække vejret igen. - Og tal ikke til børnene.
Javel, chef.
- Glædelig jul. - Luk øjnene.
Voila!
Vent, vent, vent!
- Hvor er det smukt, onkel! - Ja, ja.
Hver dukke har sin egen historie. Den kære fyr dér hedder Gielgud.
I et fjernt kongerige flygtede han fra cirkus og blev en del af hoffet.
- Klart. - Han har selv fortalt mig det.
Og I må aldrig kalde ham en abe. Så bliver han rasende.
- Fordi han er en chimpanse? - Nemlig.
Kom bare, Max, træk den op.
- Hvem er ham den fede? - Du sårer ham. Det er Flikker.
Han er meget følsom omkring sin vægt.
- Han mangler nok bare en ven. - Det er hans opgave.
Stikker. Han er en meget lovende, ung trommeslager.
Men han spiller så højt, at Flikker bliver vanvittig.
Bare én til.
- Tak, onkel! - Det var så lidt.
Godt, børn, så er der aftensmad!
Vent lidt! Der er også noget andet, I skal se.
Ja, jeg mente også Dem, hr. professor...
Mary og Max, det her er... Nøddeknækkeren.
Jeg kalder ham bare NK.
Men pas på. Han skal være den mest eftersøgte dukke i byen.
- Af hvem? - Det kan jeg ikke fortælle dig.
Godt. Så rykker vi ud i køknet!
Venstre, højre, venstre, højre...
Ikke før du har bundet alle dine løse ender, hr. Kaptajn.
Sikken frugtkage! Og jeg mener ikke fru Eva.
- Kommer du, Mary? - Først vil jeg have Nøddeknækkeren.
- Hvor vover du, Max? - Mary... Lad mig se.
Han har ødelagt ham. Se.
Det skal nok gå, skat. Det er ikke så slemt.
Her er den. Han ødelægger altid alting.
Heldigvis er jeg altid forberedt på hvad som helst.
- Det er bare et åndssvagt legetøj! - Næ! Er det vel, onkel?
Kom herned, Max. Max?
Mary har ret, Max.
Hvad der kun er et legetøj for dig, kan være en rigtig ven for en anden.
Det afhænger bare af ens fantasi.
- Faktisk har jeg en teori om det. - Du har en teori om alt.
Ja, den hedder Relativitet.
- Vil I høre den? - Den lyder svær.
Nej. Det sværeste i verden at forstå er indkomstskat.
Det her er så let som ingenting.
Hvis du møder en, der er høj
kæmpestor, bygget til at holde vil de synes, at du er lille
Men tag det ikke så tungt når du møder en, der er lille
kort og god vil de synes, at du er høj
Op er ned tag er giv
ind er ud, hvisk er råb der er ingen tvivl
alt er relativt Hvem ved, hvad der er og ikke er?
Hvem skriver jeres historier? Det gør I!
Alt er relativt Alt er relativt
Netop!
Alt er relativt Alt er relativt
Et hvilket som helst synspunkt er... Helt op til dig er...
Drømme er lige så virkelige som...
- Hvem? - Jer!
Det her er det der De her er de der
Hvad der er virkeligt, er der ingen, der ved
Fantasien kommer og går Sort er hvid, dag er nat
så man kan godt gøre høj til lav
Hvis du tænker positivt har et åbent sind, vil du opdage
- at livet er godt. Alt er relativt. - Undtagen
det der gør os til, hvad vi er
- Alt er relativt - Kærlighed!
Kom og bo hos os. Så kan du putte mig hver aften.
Jeg er altid hos dig, skat.
Hvis jeg virker langt borte, skal du blot tænke på mig.
Nu skal du lukke øjnene... og drømme.
Fortæller du os ikke historien om Nøddeknækkeren?
Onkel?
Du må undskylde min bror. Sådan er drenge bare.
Bare rolig. Jeg er vant til det.
Pas nu på! Jeg vil nødig gå i stykker igen.
- Du kan tale. - Selvfølgelig kan jeg det.
Jeg vidste, at du ikke bare var et legetøj.
Nuvel, hvis du virkelig vil se noget utroligt -
- så sæt mig højt op et sted. For eksempel øverst oppe på reolen.
Mary?
Så går det løs.
Højere op!
Læg så nogle puder dernede.
Af banen! Perfekt!
Her kommer bananen!
- Du gjorde det! - Hvad mener du?
Jeg har ventet på en, der tror som dig.
Du er noget særligt. Du kunne forestille dig, at jeg var levende.
At jeg kunne bevæge mig og tænke og handle og...
Til handling! Nu har jeg brug for en plan.
Du minder mig om en eller anden. Jeg ved ikke hvem.
- Ikke også dig. - En, der er meget berømt.
- Napoleon! Jeg hader den hat! - Så tag den dog af.
Den er skåret sammen med mit hoved.
Du er den første Napoleon-nøddeknækker, jeg har set.
Kald mig ikke Nøddeknækker. Det hader jeg. Kald mig NK.
- Hvad? MK? - Nej, NK.
NK.
- Mary! - Hurtigt!
Er alt i orden? Hvad er der sket?
Jeg lå og sov og drømte... Og kaboom!
Så sprang mine puder i luften.
Eksploderende puder? Jeg synes, at jeg hørte stemmer.
Spontan antænding. Det er det, det hedder.
- Har du nogen sinde oplevet det? - Ja, da jeg var ung.
Der flyttede en dreng til byen. Han var så flot.
Jeg troede, at han ville fri til mig...
- Måske kan du sige det i morgen? - Hvad tænker jeg på?
- Vi rydder op i morgen. - Godnat. Vi ses i morgen.
- Godnat. - Godnat. Okay...
Hun var faldet død om, hvis hun havde set mig.
- På en god aften. - Du er en dygtig løgner.
- Jeg? Jeg lyver aldrig! - Ikke? Eksploderende puder?
Jeg doserede bare sandheden. Det er noget helt andet.
De eksploderede jo også. Jeg sagde bare ikke hvorfor.
Nu har jeg det! Jeg må tale med mine venner.
- Er de også levende? - Ja da. Alle dukker er levende.
- Hvad er planen så? - Det skal du ikke bekymre dig om.
Piger er ikke gode til militærstrategier.
- Hvor skal du hen? - Til dukkehuset, har jeg jo sagt.
Jeg har ikke tid til at vente på dig!
Hvor kan mænd være utaknemlige! Det er rystende, er det.
Tænk, at du er en af onkel Alberts venner.
Okay, undskyld, du har ret. Klæd dig nu på.
Vent lidt. Du har ikke set nogen rotter dernede, vel?
Rotter? I vores hus? Det ville min far aldrig tillade.
Du skulle se, hvad de kan gøre ved et stykke træ.
Der ser måske lidt anderledes ud. Er du klar?
Ja. Jeg er klar.
Det er det største, jeg nogen sinde har set.
Hvor er loftet? Taget? Er det her virkeligt?
Ja, hvis du tror på det. Kom så!
Er vi blevet mindre? Eller er stuen blevet større?
Det var dog et naivt spørgsmål.
Har du allerede glemt, hvad onkel Albert sagde?
Alt er relativt. Kom så!
Nu er alt det legetøj, du har hængt på træet, levende.
Nisserne, soldaterne... selv snefnuggene.
Stille! Vær så stille!
Mit hoved!
- Slå den fede klovn ihjel! - Jeg tager noget chokolade.
Vær så stille!
Stille!
Man kan ikke gå fra dem et øjeblik. Kom så.
Lad os hive i det samtidig. En... to... tre!
Løb!
- Stille! - Du driver mig til vanvid!
- Hvad foregår der? - Fronten er lige forsvundet!
Kom så herned! Jeres opførsel er utrolig!
Hvad kan man forvente under disse forhold?
Intet privatliv. KI. er 2. Der skulle være stille efter kl. 23.
- Stille! - Jeg klager.
Huset er jo ikke blevet ommøbleret i 30 år.
Her er så meget støv, at jeg har udviklet allergi.
Ét ord til, Flikker! Gielgud...
Jeg har ingen undskyldning, Deres Højhed.
Men til mit forsvar var jeg ved at få migræne.
Der var ingen anden udvej. Og han bliver ved at tromme!
- De ser ud til at have en plan. - Ja. Det, vi skal gøre, er...
Bare én ting til.
Onkel Albert har haft det her hus stående på sit støvede loft i 30 år.
Og så er det pludselig hans mest dyrebare ejendom?
Jeg har sjældent hørt noget mere kynisk.
Hvor vover du at kritisere onkel Albert?
Udmærket. Onkel Albert kalder mig Stikker.
Måske burde De præsentere os for Deres yndige ledsager.
Hvad? Nå ja, undskyld. Dette er vores nye ejer, Mary.
Mary er onkel Alberts niece. Det her er Gielgud, Flikker og Stikker.
- Mine nærmeste venner. - Fornøjelsen er på min side.
- Sikken ære. - Nu skal I høre.
- Vi går i krig mod Rottekongen. - Skal han med, bliver jeg her.
- Vi kommer ikke til at savne dig. - Stands! Vi skal ikke af sted endnu.
Stikker, gå op i træet og se, om Snefeen er der.
Nej. Jeg går selv derop.
Vent. Du går ikke op i juletræet uden mig.
Du får det sjovere her hos os. Jeg kan lære dig at tromme.
Lyt ikke til ham. Han er ikke til at stole på.
Deres Højhed, det skal være mig en ære at give Dem et lift.
Jeg håber, at De kan tåle højder. Det kan jeg ikke.
Efter dig.
Afgang!
Deres Højhed? Hils Deres gudmor fra mig!
Det skal jeg nok!
- Hvorfor kalder de dig Deres Højhed? - Det er bare noget, de gør.
Keruben og Serafen. Jeg har selv hængt dem op.
Goddag, Deres Højhed. Glædelig jul!
- Mary, du er meget smuk. - Tak.
Mor.
Jeg har ventet på dig. Hvorfor kommer du først nu?
Jeg måtte tage mig af de andre. Det er ét stort rod dernede.
Er du overrasket? De er ikke blevet trukket op i årevis.
Jeg vil gerne takke din ven Mary for den smukke nye kjole.
Måske skal den stoppes ind hernede. Så får den en pænere form.
Lad mig se.
Det var bedre. Du ligner altså min mor på en prik.
- Men det er jeg ikke. - Du er Snefeen, er du ikke?
- Hvem skulle jeg ellers være? - Må jeg tale med dig et øjeblik?
Vær ikke bange.
- Er de ikke smukke? - Jo!
- Du må gerne danse med. - Men jeg kan ikke flyve.
Hvordan ved du det, når du aldrig har prøvet?
- Du kan godt. - Kom så i sving!
Kom så, Mary. Følg efter os.
Kom ud til os.
Jeg kan flyve! Jeg kan flyve! Ligesom jeg altid har drømt om!
Det bliver vist snevejr.
Uhada, de damer!
Det var vidunderligt! Farvel!
Tænk, at jeg fløj!
Du kan gøre noget endnu mere utroligt.
Hvad?
Der er noget, du skal vide... om NK.
Han er ikke som de andre.
Den frygtelige Rottedronning har kastet en forbandelse over ham.
Jeg kan næsten ikke få mig selv til at nævne hendes navn: Rottedronning.
Men nu, hvor du er kommet, Mary, har vi måske en chance imod hende.
Hvordan møder du verden?
Kold som en agurk eller mere hektisk?
Er du af den opfattelse at hvad du siger og gør
ikke betyder noget når verden er så kæmpestor?
Hvordan ser du dig selv?
Stærk som gamle støvler eller romantisk?
Er hver dag en ny begyndelse? Har du en god sag?
Gæt bare ja for du er noget ganske særligt
Tror du på, at alt er muligt? - Ja.
Så tag ham i hånden.
Se ikke ned
Vær ikke bange for at række ud efter en stjerne
Ligegyldigt hvor langt væk den er og hvor stærkt den lyser
vil dine drømme lette med skønhed og styrke
NK?
Sker det virkelig?
- Du er en dreng! - Ikke bare en dreng. En prins.
Du gjorde det!
- Du troede på mig! - Og brød forbandelsen.
Nu kan mit folk se mig! Nu har jeg en plan.
Jeg tager hjem til mit kongerige. Nej. Måske burde jeg vente.
Hvor er du utaknemlig. Du kan da i det mindste byde hende op.
Mærk kraften strømme
Hold magien i gang
Unge og gamle vokser
ved den kraft som vi kalder kærligheden
Jo, det er minsandten prinsen. Ham glemmer jeg ikke.
Han er altså i live. Og han danser med hende blondinen.
- Vi må sige det til kongen. - Og musikken er forfærdelig!
Der er langt op. Og de fører helt op til toppen.
Hvor er her smukt.
Kan du se skyen derovre?
Det var min by, før Rottekongen tog den fra mig.
Hans mor forvandlede mig til en nøddeknækker af træ.
Så sendte han sin hær ind i byens centrum -
- og skræmte alle mine undersåtter på en smuk forårsdag.
Hun kommer forhåbentlig i morgen.
FREDSAFTALE MED ROTTERNE ROTTIFICERET.
- Hvorfor er der en mørk sky? - Rottekongen er bange for solen.
Så han brænder alting i sin røgfabrik -
- også alle børnenes legetøj, bare for at opretholde skyen.
Næste sag.
Fart på! Kom så!
Noget saftigt, håber jeg.
De forsøgte at sprænge paladset i luften, Deres Majestæt.
Sabotage! I mit kongerige?
Skammer I jer ikke over dette attentat mod jeres konge?
- Jeg kan ikke se nogen konge. - Hvabehar?
Du kan forvandle vores prins til træ og gøre os til slaver.
Men du vil aldrig være andet end en skabet, beskidt rotte i vores øjne!
Sikken skam. Det er så unødvendigt.
Som en person, der hader vold...
Ja... Hm?
I er så tykpandede, I mennesker.
Din beskidte rotte!
Kom så!
De fik deres chance
men menneskene kunne bare ikke finde ud af det
Styrede verden så dårligt
at det kiksede for dem
Alt for friske og frejdige
Alt for frie og ubekymrede Frihed giver mig kvalme
Det er på rotte tid at de går under
- To, tre, fire! - Velkommen til en stygisk æra.
Mørke hvori gnavere ser alting mere klart
Ikke flere dage Sollys er overvurderet
Nu er der disciplin Rottefløjspolitik til alle
Mennesker, solskin, lys det hader vi
Rotterne regerer det er hermed bevist
Storslået og skummel Skæbnen strømmer gennem mig
Og så går lyset ud Så går lyset ud
Geni! Ja, et mesterværk!
Kom bare nærmere.
Du er for sej! Sådan skal det gøres, chef!
I er alt for venlige.
Nu skal jeg sige dig en rottet hemmelighed -
- min fedtede, lille terroristven.
Snart vil der kun være os rotter tilbage.
Vores rige vil bestå... i tusind år!
Undskyld. For lang. Åndssvage bremser.
Mine tro flagerrotter. Hvad nyt?
- Ikke noget særligt. - Næ.
Hvad nyt? Jeg har ikke tid til narrestreger.
Deres yndlingsprins er stadig i live, sir.
Jeg vidste det.
Hvor er jeg bare bange.
Måske skulle jeg løbe ind i et hul ...og gemme mig.
Før dem til røgfabrikken!
Jeg vidste det! Prinsen er i live!
- Luk arret, skaldepande! - Han er i live!
Min paryk, hurtigt! Hurtigt!
Enhver idiot kan håndtere en krise.
Det er hverdagen, der slider én op.
- Mor? - Nå, er det bare dig?
Mor... Det lader til, at du er ved at miste grebet, gamle tøs.
Din forbandelse over prinsen er blevet brudt. Han er i live!
Opdager de andre mennesker det, vil mine drømme blive knust.
Jeg kan se hans dumme fjæs le ad mig. Hvad skal jeg gøre?
Skru op for dit høreapparat!
Vil du rottificere verden eller ej?
Kom over til mor.
Tættere på.
Opfør dig som en rotte! Jeg forhekser ham igen.
Så kan en af dine dumme soldater måske fange ham!
- Du bed mig! - Ud med dig!
Så håber vi, at den holder denne gang.
Jeg må samle kræfter. Lidt rottesaft.
Det må være den nævenyttige Snefe! Lille, kedelige kæledække!
Velkommen til paradis.
Kom så! Derover med dig!
Du sagde, at Rottekongen var bange for sollys.
Hvorfor lukker du så ikke bare røgfabrikken?
Nogle piger er måske gode til militærstrategier.
Mmm, hvor smager det godt.
- Hvad sker der? - Forbandelsen er tilbage.
Jeg kommer. Vent.
- Mary? - Hvorfor sover du ikke?
- Jeg må redde ham! - Max?
Nej, ikke Max. NK!
- Mit træ! - Hvad foregår her?
- Fru Eva? - Kommer! Har jeg sovet over mig?
- Du er ikke kommet noget til. - Forklar venligst det her.
Jo, sir, jeg så godt de eksploderende puder, men det her... Mary?
- Eksploderende? - Puder?
Det var før. Hør på mig. Jeg prøvede at sige det.
Rottekongen er bange for prinsen.
Træet blev spist af hans rottehunde.
- Jeg dåner, Josef! - Vær nu ikke dum, Louise.
Her er ingen rotter. Det er dig, der bestemmer.
Men med al den brandy er det ikke sært, at du ser syner!
- Hvad sker der? - Kom herind!
- Se, hvad du har gjort! - Det var ikke mig!
- Det var ikke ham, men rotterne! - Der er vist en!
Max har været i børneværelset hele aftnen.
- Lad mig gå! - Så er det nok! I seng med jer!
Børn.
Kom ned derfra, Louise! I morgen vil jeg have rigtige svar!
Skynd jer tilbage i seng, børn.
Træet var altså 60 meter højt og gik helt op til stjernerne?
- Ja, loftet var væk. - Julepynten dansede. Du fløj.
Og så væltede træet?
- Det må have været vidunderligt. - Selv ikke Max tror på hende.
Ikke ét ord.
Måske kan du vise det for os? Få stuen til at vokse for vores øjne.
Nej. Det er jeg ikke stærk nok til.
Hvordan blev træet så savet over?
- De har ståltænder. - Lidt morskab er én ting.
Helt åbenlyst at lyve er noget ganske andet. Nå...
Giv mig den dukke.
Du må ikke få ham. Nogen sinde. Og jeg lyver aldrig.
Kan du huske, hvad dr. Freud sagde om barnets psyke og drømme?
Fri mig for den kvaksalver.
Hvor skal du hen?
Du skal ikke se mig græde.
Ingen hører efter. De forsøger ikke engang.
De siger blot
at uanset hvad så lyver jeg
Men efter nærmende omtanke
er jeg bare forskellig
Noget ganske særligt Det gør ikke noget
Jeg er lykkelig her
Her med mine hemmeligheder
Her med min lidenskab
bliver drømme til virkelighed og jeg føler
at jeg er ønsket
Her er jeg mere modig
Her giver jeg ikke op
Jeg er tryg i min verden
Andet har jeg ikke brug for
Goddag.
Jeg har på fornemmelsen, at der er noget galt hjemme hos Mary.
Jeg må hellere se efter.
Sir.
- Jeg har ikke gjort noget! - Gudskelov du er her.
Jeg må tale med dig. Hjælp mig.
Jeg er god til at passe hjemmet. Du må tale med ham!
Stille!
Glædelig jul, Joseph. Er alt i orden?
- Et stille ord i mit arbejdsværelse. - Selvfølgelig.
Alene!
Det, jeg har at sige, er ikke let.
Hvis du drøfter børnene, har jeg ret til at være her.
Mary er blevet uregerlig, og det er for en stor del din skyld.
- Mener du det? - Du fylder hendes hoved med eventyr.
Dukker med sjæle. Hun lever i en fantasiverden.
Hun har en vidunderlig fantasi.
Mary er noget særligt. Men hun skal være forberedt på virkeligheden.
Virkeligheden er bare en illusion. Om end en stædig illusion.
Jeg er ked af, at du ser sådan på det.
Den eneste løsning, jeg kan komme på, er, at du ikke kommer her mere.
- Hvis det er dit ønske. - Det er det.
Når du går, vil du så ikke tage dukkehuset med dig?
Javel ja.
Sig mig en ting, før jeg går, Joseph. Hvad har du i lommerne?
- Lommerne? - Ja. Hvad har du i lommerne?
- Det ved jeg ikke. - Er det så længe siden, du var barn?
Kan du ikke huske det?
Der var engang en dreng
hvis lomme
indeholdt en ganske særlig skat
en dyrebar sten, der var meget mere værd end nogen diamant
Med stenen var han konge
Men så en dag indtraf ulykken
en stor katastrofe
Stenen forsvandt forsvundet eller stjålet
Drengen følte at han havde mistet alt
Ulykkelig forsøgte han alle udveje
Han ledte vidt og bredt
Men han kom til kort
Og hvor han græd Hans drømme var døde
Hans fortryllede verden forladt
Men mere sørgeligt er det at de unge glemmer
Og snart blev hans liv overtaget
af voksenlegetøj af voksenglæder
Han blev alvorlig og stolt
Og stenen?
Ensomt ligger den
efterladt på hans barndoms bredder
Det var Joseph.
Og han var kun et år ældre, end Mary er nu.
Du skulle have set mit piratskib. Jeg lavede det helt selv.
- Hvorfor er du så trist? - Han savner sin sten.
Ville du ikke ønske, at du kunne få den igen?
Her. Jeg har gemt den til dig.
Godt jeg ikke var taget hjemmefra uden mine lykke-småsten.
Jeg vil ikke bare vente på, at Rottekongen finder mig.
Han har spioner overalt!
Vi kan finde Snefeen og få forbandelsen brudt.
I 25 minutter til? Nej tak.
Den gamle rotteheks kan stadig sit kram.
Hun bliver stærkere. Vi må standse hende!
- Så tager jeg med dig. - Hvad foregår der?
Max! Du er soldat. Hvilken rang har du?
- Kaptajn. - Kaptajn Max.
Vil du deltage i kampen mod Rotteriget?
Godt. Vi har brug for krigere til at bekæmpe Rottekongen.
- Findes Rottekongen? - Du troede ikke på mig.
- Troede du ikke på din søster? - Nej.
Har du nogen våben, der ikke er i stykker?
- Hvad laver du? - Hvad?
Kom nu.
- Her. - Godt arbejde, kaptajn.
Bered jer på rejsen.
Vi skal til kongeriget.
- Har I motorcykler? - Han skal ikke med!
Du må komme med på én betingelse.
Du må ikke ødelægge mere legetøj. Er det en aftale?
Ja. Det er nemt nok.
Godt. Få tøj på. Jeg går ned og vækker drengene.
Hallo, sovetryner? Så står vi op!
Hvad er nu det?
NK? Venner?
Kom så, Max!
NK? Hvor er du?
- Han kan ikke rejse uden mig. - Jeg har fundet din fyldepen.
NK? Hvor er du, NK?
Herovre.
- Her. - Hvor?
I skorstenen. Her.
- Det er for mørkt. - Giv mig din hånd.
Der har vi jo den unge Max.
Den fine fyr, der ødelagde min Nøddeknækkers kæbe.
- Det er Rottekongen. - Han ser ikke så ond ud.
Jeg? Slet ikke.
Jeg er kun kommet for at bede jer lege med mit legetøj.
Spil noget for børnene, trommedreng. Noget friskt.
- Det er ikke sjovt. - Kom så!
Sætter det gang i noget?
Kalder du det musik?
Du har vist glemt, at alt legetøj har et bristepunkt.
Og du har nået dit!
- Grib! - Nej, Max! Sæt det tilbage!
Kast det herover.
I begyndelsen vil du have svært ved at få greb om dine tanker.
Bare rolig. Du skal nok få din tur, min lille træmand.
Næ nej, det var ikke nok for dig at knække nøder!
Utaknemlighed!
Åbn munden, prins! Sådan der!
Lad ham være! Lad ham være!
- Som en god lille prins! - Jeg er ikke bange for dig.
Nå? Hvad sker der, hvis vi ikke lader ham være?
Wow! Vil du ikke gøre det igen?
Max, min ven...
Din søster skal lære nogle manerer.
Har du tænkt på, hvad der sker med en dukkes sjæl, når den brænder?
- Nej. - Så må du hellere komme i gang!
Smid dem i fælden, og før dem til røgfabrikken!
- Kom så! Fart på! - Nej! Vent!
- Stands! Slip dem fri! - Eller hvad?
- Eller jeg henter min far! - Din far?
Du kan ikke engang overbevise ham om, at vi eksisterer.
- Hvor fører den hen? - Til Rotteverdenen.
Vi har endda en helt speciel rottecykel til dig.
- En rottecykel? Med motor? - Kom tilbage, Max!
- Jeg er tilbage om lidt, Mary. - Tag min hånd.
Du kan lige vove, Max! Nej, vent! Forræder!
Græd ikke som et lille barn.
Se lige maskingeværet! Totalt fedt materiel!
Hvor er det vildt! Det er ufatteligt.
- Må jeg køre? - Drenge, der smadrer ting, må alt.
Nyd bålet! Jeg skal se efter jeres røg!
Tag rebet, og gør jer klar!
Se! Rottekongen er på vej mod paladset.
- Gielgud? - Ja, frøken?
Han er borte. De er alle sammen borte.
Jeg forsøgte at beskytte ham. De slog mig bare ned.
Dit hus... Det har et loft, ikke sandt?
- Ja. - Og er der et spejl på dette loft?
Så kan vi måske alligevel finde Hans Højhed.
- Hvordan holder jeg mig i live, NK? - Ved at bevare roen. Vi kan godt.
- Spær for bakspejlet. - Og jeg?
Tag rebet.
Slip mig! Slip mig!
Stå på bremsen på mit signal!
- Brems! - Javel!
Lad os så komme ud!
Bliv her, gutter. Jeg går først.
- Her er det. Bare et dumt spejl. - Hjælp mig lige.
Pas på tæerne. Sådan.
Næ nej. Det er ikke et hvilket som helst spejl.
- Hvordan gjorde du det? - Husk, hvad onkel Albert sagde.
"Hvad der kan virke uden for rækkevidde -
- er måske i virkeligheden lige for hånden."
"Man skal bare træde igennem."
Jeg har været her før, frøken. Tillad mig at føre an.
En cupcake for meget.
Kom med mig.
Ja.
- Hvor er vi? - Vi er i prinsens by.
Hold dig tæt på mig, frøken.
- Her ser bekendt ud. - Ja, frøken.
Stands! Stands! Vent!
Kom tilbage!
Vent nu lige lidt... Hvor blev de af?
Legetøj...
Godt ramt!
Forklædningens kunst...
Engang var det en smuk by.
Sollyset bliver lukket ude af røg fra brændende legetøj.
Du ved godt, at rotterne brænder legetøj, ikke?
- Hvad er det her? - Kongen vil gøre alle til rotter.
Undskyld mig?
Den sang...
Onkel Albert?
Kan du fortælle os, hvordan man kommer til røgfabrikken?
Følg legetøjet.
Hold dig tæt på mig.
- Passer gaden. - Kom nu.
Denne vej ud! Kom så!
Jeg går op og ser, hvor vi er.
- Rottehunde! Løb! - Fart på! Løb!
Luk døren!
Hurtigt!
- Hurtigere! - Så hurtigt kan jeg ikke løbe!
- Løb! Kom så! - Vi forlader dig ikke!
Det er en ordre!
Kom så, vovse, denne vej.
Hopsa!
Herre, du milde...
Jeg hader den hat!
Deres Majestæt, listen over fanger.
- Stands! - Forsvind, din lille rod!
Forsvind!
Endelig kan vi komme i gang. Se, min lille ven.
Alle drengene og pigerne giver for Rotteverdenens bedste.
Vi kalder det...
- Rottehjælp. - Rottehjælp, ja. Tak.
- De ser ikke særlig glade ud. - Selvfølgelig er de glade!
Javel, Deres Majestæt! Kom så!
Dette er en glædens dag
Vi er ved at sprænges af jubel og stolthed
De, der engang ville knuse os
på vores side rottificeret
Syng og vis jeres lidenskab frem
Det er det mørkeste partnerskab
Det er ikke længere på mode at være god
I solformørkelse Det siger jeg jer!
Rotter! Dette vil kræve
skygge, mørke og snavs!
Vær ikke bange for at skilte med jeres lyster
Skygge, mørke og snavs!
Dette er vores manifest
hvilket kort sagt er at jeg bestemmer
Nu er vi alle gnavere Adlyd ordren, afgiv løftet
om at modsætte jer
det mindste lysglimt
- Rottificering! - Rottificering!
Rot videre!
Op i bunken med det.
Fantastico! Fantastico! Bliv stående der!
Jeg kalder det "Jamrende Lisa".
Max! Max! Kom ned og leg!
Sådan!
Her er han! Her er han! Rotteræsets nyeste rekrut!
Sådan! Flå så mange af de her i stykker, som du har lyst til!
- Det har jeg ikke lyst til. - Hvad?
Hørte jeg forkert?
Har du ikke længere lyst til at ødelægge legetøj?
Man skal ikke ødelægge andre børns legetøj.
Skal man ikke ødelægge andre børns legetøj?
Du er ikke en rottedreng! Du er en forkert dreng!
Jeg vil hjem! Jeg vil have min søster!
Lås ham inde! Bare rolig, du får snart selskab af hende.
- Hjælp mig, Mary! Slip mig! - Max!
Nu er vi alle forenet
I mørket rykker vi frem som én
Vi fordærves ikke længere
af den udbrændte sols stråler
- Følg legetøjet, ikke? - Jo.
Frøken Mary, nej!
Hvor er her varmt.
Stikker. Flikker. Hvor er NK?
Han reddede os, men en af rottehundene fangede ham.
Jeg tror, at han er død. Se.
Det er umuligt.
Vi må standse dem. Kom nu.
- De opdager dig! - Så må I distrahere dem!
- Hvordan? - Hurtigt!
Bare slap af og nyd underholdningen
Du behøver ingen undskyldning for bare at slå dig løs, rotte
Lad pelsen hænge løs slut jer til vinderne
ouverture første akt-begyndere
Kulisserne, lyset, de glitrende trikoter, premiererne
Slap af og nyd underholdningen
Du behøver ingen undskyldning for bare at slå dig løs, rotte
Se ikke ned.
Se der, Gnomad.
Arbejd videre. Arbejd videre!
Kom nu! Vi skal skynde os, NK!
Kom nu!
Du kan ikke dø. Vi er kommet hele vejen til dit kongerige.
Du kan ikke forlade mig.
Jeg kan ikke vække ham. Hjælp mig. Det skal du.
Sidste gang overvældede deres styrke mig.
- Så denne gang... - Må du gøre det.
Hvordan? Hvad skal jeg gøre?
Det ved jeg ikke.
NK... Jeg elsker dig.
NK...
- Du er levende! - Du gjorde det!
- Jeg er levende. Du frelste mig! - Ja.
Du vækkede mig til live.
Deres Højhed... De er i live!
Han er i live!
Kom så!
Denne vej, Charlie!
- Mor! - Nu får I ballade.
Forklar mig venligst, hvordan et barn kunne overvinde din forbandelse.
Hvordan kunne jeg vide, man kunne elske et træstykke?
Måske er det på tide, at vi gør, hvad vi er bedst til.
- Forlader den synkende skude. - Hvabehar?
Gå om bord i din nye flyvemaskine, og flygt.
- Løb bort, stik af, forsvind! - Forlade mit kongerige?
På grund af en forkælet møgunge og en lille pige?
Det er sådan, vi gør, sønnike! Vi flygter!
Og små piger, der er forelskede, kan være meget farlige!
Kan vi komme gennem kloakken?
- Den vej. - Jeg gør det.
- Du bliver her. - Ikke Dem, frøken Mary.
Gå ned og se i kloakken, Barnabas. Pas på rotterne.
Jeg sørger for, at vi kommer igennem.
Vent! Hurtigt! Tilbage!
Kom så! Tilbage!
Jeg tager marguerit-ruten.
Kom så! Op med dig. Skjul dig.
- Men hvad med dig? - Jeg har en plan!
Vent!
Jeg er ikke bange for dig!
Jeg håber, at du har gemt den sidste dans til mig.
Det lader til, at din kære prins har ladt dig i stikken.
- Nej. - Hvor er han så?
- Det ved jeg ikke. - Du er ikke nogen særlig god løgner.
Fortæller du mig, hvor prinsen er?
Eller skal jeg bide dine fingre af...
...én efter én?
Skal vi begynde med lillefingeren?
- Jeg er her, Tandfjæs! - Grib ham! Kom så!
Højfrekvens-alarm!
- Jeg smutter! - Mary!
- Nej! Slip mig! - Kom så!
Stands ham!
NK!
Jeg vil af!
- Sæt dig op! - Vi ses ved paladset!
Hold fast, Deres Højhed!
NK!
Er du i ét stykke? Klarer du den?
NK!
Deres Højhed! Jeg kan se dagslys!
Hvad er det for en søn, der forlader sin egen forkrøblede mor?
Jeg kan flyve den der maskine.
- Dig? - Ja. Jeg kan flyve alt.
- Dig? - Ja.
Jeg kan flyve sølvfarvede. Jeg kan flyve alle fly i verden.
Prøv nu.
- Du sagde, at du kunne flyve den. - Ja ja. Jeg kan bare ikke lette.
Vi må op på taget af paladset.
Kom så, skynd jer med det der! Vi må væk!
- Hvad har du gjort ved Max? - Hvad har han gjort ved mor?
Til paladset! Kom så!
Så er det nu, at de åh så følsomme mennesker plejer at citere nogen.
"At være eller ikke at være, det er spørgsmålet."
- Du er en ret dum rotte. - Vorherre bevares.
- Åh gud! - Ind med dig!
- Jeg har ledt efter dig, gamle heks! - Vi har bare varmet den op til dig.
Ikke at du fortjener det, sådan som du lod mig i stikken.
- Fortsæt! - Hvor er vi?
- Jeg troede, at vi var... - Paladset! Forkert tårn!
Kom så, gør det for mor! Dygtig dreng.
Tag mig med! Kom nu, tag mig med!
Vi må standse den.
- Hvad er der galt med dig? - Pattebarn!
Luk lige bagklappen! Sig goddag og farvel til din prins!
Drengen er min!
Ned!
- Nej! - Sejren er min!
Hold fast!
Hold fast, Deres Højhed! Kom så!
Din beskidte rotte!
Overtag styringen!
Skub ham, Gielgud!
Nu skal der fart på!
Angrib ham, Gielgud!
- Hjælp mig! - Jeg smider ham ud!
Kom så!
- De bliver større! - Så drej!
Pas på!
- Mine bananer! - Mor...
- Er du uskadt? - Ja.
Men du ser forfærdelig ud.
Jeg har ikke mit spejl med. Hvad havde du regnet med?
Det var ikke min skyld, at den her gik i stykker!
Max, du var fantastisk. Det skal nok gå.
- Mor? Mor? - Se!
Hun er altid den første.
Flyt jer!
Fang ham! Han er derovre!
Der er de! De er derovre!
- Ciao! - Rotterne er væk!
Det har været en lang hjemrejse
Det var den onde Rottekonge, der forsøgte at slukke for solen!
Vi reddede vores verden Vi vendte udviklingen
Livet begynder igen
genfødt med solen
Med lysets frembrud styrter uhyrernes barrikader i grus
Og deres onde gerninger er deres undergang
Vi har vundet!
Vi har haft en lang hjemrejse
Igen begynder solen at skinne
Rotterne gør, som rotter gør og forlader den synkende skude
Lusker bort i natten mens vi generobrer, hvad der er dit
og mit
Hvor har du været? Vi har ledt efter dig.
Gnomad! Hej.
Beklager, Mary, men nu skal du hjem.
- Men det her er mit hjem. - Nej.
- Det er kun en drøm, min kære. - Så vil jeg ikke vågne.
Kan jeg ikke blive? Kan jeg ikke blive?
Beklager. Dine forældre vil komme til at savne dig forfærdeligt.
Det vil Max også. De venter på dig. Farvel, Mary.
Du bliver nødt til at tage hjem. Jeg kan ikke takke dig nok.
- Vi mødes igen. - Gør vi?
- Det lover jeg. - Farvel, frøken Mary!
- Bon voyage, min kære! - Vi kommer til at savne dig!
Farvel!
Mary, skat...
Vågn op, elskede. Vågn op.
Drømte du, skat?
Det var så smukt.
Jeg vil virkelig gerne høre om det.
Mary, du har besøg.
Se at få tøj på. Pænt tøj. Jeg hjælper dig.
Mums!
- Onkel Albert! - Mary!
Jeg savnede dig i går! Har du det godt?
- Meget bedre. - Godt.
Jeg håber, at det er i orden, at jeg har taget en gæst med.
Han er lidt genert. Er du parat?
Mary, du skal hilse på min nye nabo, Nicholas Charles.
Godmorgen!
I går indså jeg lige pludselig -
- at alt ikke er relativt. Det kommer an på betragterens bevægelse.
Folk kalder mig bare NK.
Se, hvad jeg har. Min fars tryllesten.
Tekster: Per Budtz-Jørgensen www.sdimedia.com